Schindlerjev Seznam
Septembra 1939, so nemške sile v dveh tednih premagale Poljsko vojsko.
Židom je bilo ukazano, da vpišejo v register vse člane svoje družine in se preselijo v bližnja večja mesta. V Krakow prispe dnevno več kot 10.000 židov.
Ime? - Horowitz, Salomon.
Schneider, Sarah. Birnbaum, Olga?
Tamle! Tamle! - Pridite
- Isak Hudes. - Hudes, Isak.
Zucker, Helena.
Hirsch, Salomon? Mandel, Maria. Hirsch, Salomon.
Hauptman, Chaim! - Weisman! Weisman, Marcus!
Feber, Ludwig! - Feber, Ludwig.
Elsa Bauman.
Josef Klein. - Klein.
Davidowich, Ignacy. - Paula Biffer. - Nadel, Rachela.
Steiner, Gertruda. Steiner, Hilda.
Jerzy, poznaš tistega človeka? - Ne.
Pridite skupaj, prosim.
Nasmehnite se. Odlično.
Da, gospod.
Dajte jim eno rundo pijače.
V redu, gospod. In v imenu koga naj jim rečem?
Lahko rečete, da je v mojem imenu.
Od gospoda. - Kje?
Ga poznate?
Ugotovite kdo je.
Da, gospod.
Agnieszka, Vse bi dal...
da bi te slišal peti nocoj.
Ampak vem, da ne boš.
Kar nerodno mi je zaradi Vas.
Kaj počne?
Počakaj tukaj.
Kako ste kaj?
Kar pustili bi damo na samem?
Srček, si kot slika osamljenosti.
Kako prijeten parfum. Kar srce se mi lomi.
Še en stol, prosim in vodko za mojega prijatelja.
In kaj za damo? - Pernod.
Pridita sem! Poročita se z nama!
Hvala. Beseda sodelovanje je pravkar dobila nov pomen.
Dva dni po tem, ko je bil sprejet zakon, da morajo Židje nositi zvezdo,
jih židovski krojači že masovno izdelujejo
v različnih tkaninah za tri zlote.
Kakšna imate kaj vina?
Imam odlični nemški rizling letnik 1937. - Kaj pa kaj Francoskega?
Recimo Bordeaux. Chateau Latour, '28, '29? - Zelo mi je žal.
Kot da nimajo pojma za kakšen zakon pravzaprav gre.
Kot da je to emblem jahalnega kluba.
Margaux, '29? - Ne, tudi tega nimamo.
Kaj pa Bergundijca? Romanee-Conti, '37? - Imamo.
To je pač v ljudeh. "Naredili bomo to, da se izognemo tistemu"
To počnejo že tisočletja.
Tako je. To počnejo. Počakali bodo, da po nevihti posije sonce.
Ampak ta nevihta je drugačna. To ni nevihta Rimljanov ampak SS-ovcev.
Martin?
Da, gospod.
Kdo je ta?
To je-- To je Oskar Schindler!
Za vse Žide!
Takojšnja prepoved za vse Žide,
da uživajo kakršnokoli meso.
Sporočilo za vse Žide. Takoj velja--
ŽIDOVSKI SVET
Rabin-- - Privatna lastnina se ne more zaseči.
Koliko časa bodo šole zaprte? - Ne vem.
47. člen: Kraja je uradno prepovedana. - Nič ne veste!
Haaška konvencija mi je znana - Versk---
Prišli so v našo hišo in nam rekli, da ne stanujemo več tu.
Zdaj pripada nekemu častniku SS.
Prosim. Vem edino kar mi povedo.
In to kar mi povedo se spreminja z dneva v dan.
Kaj ne morete storiti nič za to?
Kaj pa če si snamem to stvar?
Kaj bodo storili potem? - Ustrelili vas bodo.
Zakaj ne prenehate s tem? - Itzhak Stern!
Iščem Itzhaka Sterna.
Ste vi Itzhak Stern ali ne?
Sem. - Kje lahko govoriva?
Za neko podjetje na Cesti lip ste vodili knjigovodstvo.
Kaj so že delali? Kozice in ponve?
Po zakonu vas moram obvestiti, da sem Žid.
No, jaz pa sem Nemec.
Dobro podjetje. Kaj pravite? - Povprečno uspešno.
Nič ne vem o emajliranju. Kaj pa vi?
Samo računovodja sem bil.
Preprost proces, kaj pravite?
Zamenjajte stroje, karkoli že boste delali,
lahko delate kakšne druge stvari medtem, kajne?
Bojna oprema, jedilni pribor. Pogodbe za vojsko.
Ko se konča vojna bo pač konec s tem, ampak za zdaj je pa odlično.
Obogatite lahko. Kaj mislite?
Mislim, da ima večina ljudi trenutno drugačne prioritete.
Kot na primer?
Mislim, da boste dobro shajali, ko dobite pogodbe.
V bistvu, slabše kot bo, bolje bo šlo vam.
Vse potrebne papirje že lahko dobim. To je lažji del.
Zbrati denar za nakup podjetja pa je dosti težje.
Nimate nič denarja?
Takega že ne. Poznate nekoga?
Žide, da.
Investitorje. Saj vendar poznate ljudi...
v židovski skupnosti.
Kakšni skupnosti? Židje ne morejo več imeti v lasti podjetij.
Zato je tudi to v predaji. - Ampak saj je nebi imeli v lasti.
Jaz bi bil lastnik. Plačal bi jim v izdelkih... kozice in ponve.
Nekaj kar lahko uporabijo.
Nekaj kar lahko čutijo v svojih rokah.
Lahko jih prodajo na črnem trgu ali kaj drugega.
Vsi smo zadovoljni.
Če želite, lahko vodite podjetje namesto mene.
Če prav razumem...
Oni bi vložili denar in jaz bi delal.
Kaj pa bi delali vi, če smem vprašati?
Jaz bi poskrbel, da bi bilo znano, da podjetje posluje.
Poskrbel bi, da bi podjetje imelo eleganten stil.
V tem je moja odlika in ne v delu.
Predstavitev.
Prepričan sem, da ne poznam nikogar, ki bi bil zainteresiran za to.
No, pa bi morali biti, Itzhak Stern.
Povejte jim, da bi morali biti.
Pozor! Pozor!
Za vse Žide... Takoj velja prepoved--
Moja stranka bi hotela prodati marke v razmerju 2.45 proti 1.
Volnen in krznen ovratnik. Lep plašč.
Zamenjala bi ga za jedilne bone.
Vrvice za petrolejke. - Celo goro imaš tega?
Le kaj naj delam z goro vrvic? - 9 deljeno z 12, 9 deljeno s 14.
Ne vem. Velika, lepa, Perzijska.
Psst. - Kaj?
Kaj ne veš kaj je to? - Polirna pasta za čevlje.
V pločevinki? - Povpraševal si po polirni pasti.
Ja, v pločevinki. To je kozarec. - V pločevinki.
Nisem želel tega. - Kaj je sploh razlika?
Kaj je razlika? - Kaj je razlika?
Moja stranka jo je prodala njeni stranki,
ki jo je prodala nemški vojski.
Ko je pasta prišla do tam, se je vseh 10 tisoč kozarcev zaradi mraza razbilo.
To ni moja težava.
To ni njegova težava. - To ni tvoja težava?
To ni moja težava. - V redu.
Nemška vojska hoče vedeti za njen izvor.
Poskrbel bom, da izvedo. - Zdaj pa je tvoja težava..
Tiho bodi!
Pločevinke.
Pozdravljeni.
Oprostite ker se vmešavam, ampak to je lepa srajca.
Lepa srajca.
Mi lahko poveste, kje bi lahko dobil tako lepo srajco?
Kot je ta?
Preprodajati blago je ilegalno.
Tega ne delamo. Tukaj smo da molimo.
Sploh veste koliko stane taka srajca? - Lepe stvari dosti stanejo.
Koliko?
Potreboval bom tudi druge stvari, kasneje.
V tem ne bo težava. - Od časa do časa.
20. marec 1941. Zadnji dan za vstop v geto.
Z Odredbo 44/91 se je ustanovil zaprt okraj za Žide na južni strani reke Vistule. Bivanje tu je obvezno. Vsi Židje iz Krakowa in njegove okolice, so bili izseljeni iz svojih domov in primorani se stiskati v tem
Pozor, pozor! Vsi Židje so primorani...
živeti v ločenem židovskem okraju.
Neupoštevanje obveznega vpisa pri oblasteh
je v nasprotju z odredbo 44/91 in se kaznuje z ovadbo pri
vojaškem sodišču.
Očitno smo na pravem mestu. Kako ste kaj? - Herr Schindler.
Adijo, Židje! Adijo, Židje!
Adijo, Židje!
Oh, moj bog.
Bolje ne more biti.
Lahko bi bilo slabše. - Kako? Povej mi.
Kako za vraga je lahko še slabše?
Hej, Goldberg. - Poldek.
Kaj pa je to? - Zdaj imamo tu svojo policijo.
Kaj res. - Redarji.
Policist sem, neverjetno, kajne?
Oh, ne, si lahko predstavljam.
Dober način za izsiljevanje, Poldek. Edini način, tukaj.
Glej, mogoče te lahko predlagam svojim nadrejenim.
Tvojim nadrejenim? - Daj no, saj niso tako slabi kot pravijo vsi.
No, še hujši so kot pravijo, ampak gre se za veliko denarja.
Veliko denarja.
Daj mi moj hišni nalog.
Daj no. - Smešno izgledaš s tem klobukom, Goldberg.
Veš, izgledaš kot klovn.
Zelo pomemben človek je.
Samo posvetite se mu za dve minuti.
Od kdaj pa čas stane? Samo usedite se in poslušajte.
Prosim. Gospod?
Za vsak tisočak, ki ga investirate, vam bom plačal...
Dvesto. - Dvesto kilogramov emajlirane posode na mesec...
z začetkom v juliju in nato celo leto.
Po tem smo si bot. To je to. Zelo enostavno.
Ni dovolj. - Ni dovolj dobro.
Ni dovolj?
Samo poglejte kje živite. Poglejte kam so vas dali. Ni dovolj.
Pred kakim mescem bi imeli prav, ampak ne več.
Denar je še vedno denar.
Ne, ni.
Zato pa smo tukaj.
Trgovanje z dobrinami... To je edina valuta...
ki bo kaj vredna v getu.
Stvari so se spremenile, moj prijatelj.
Sem mar jaz sklical ta sestanek?
Vi ste rekli G. Sternu, da želite govoriti z mano.
Jaz sem tukaj. Ponudil sem vam pošteno ponudbo.
Pošteno bi bil delež v podjetju.
Pozabite na vse skupaj.
Izginite ven.
Kako naj vemo, da boste storili kar obljubljate?
Ker sem tako rekel.
Hočete pogodbo? Ki naj bi jo priznalo katero sodišče?
Povedal sem vam kaj bom naredil. To je naša pogodba.
Predpisana SS tarifa za izkušenega Židovskega delavca je 7 mark na dan,
5 za neizkušenega in za ženske.
To plačate Rajhu.
Židje ne dobijo nič.
Poljaki dobivajo plačo. Običajno dobijo malo več.
Me poslušate? - Kaj je bilo tisto v zvezi z SS?
Tarifa? Kaj?
Židovska plača... izplačate jo SS-u in ne delavcem.
Oni ne dobijo nič. - Ampak je manj.
Je pa manj kot pa bi plačal Poljakom. - Manj je.
To hočem reči.
Poljaki me stanejo več.
Zakaj naj bi najemal Poljake?
Tovarna emajla na Cesti lip.
Lastnik... Lastnik je neki Nemec.
Ampak je zunaj geta, tako lahko trgujete za dodatne stvari...
za jajca, ne vem kaj vse potrebujete...
s Poljskimi delavci. Tega ne morete dobiti tukaj.
Poleg tega potrebuje še deset zdravih žensk za-- - Jaz sem zdrav.
Pripelji sestro, v redu?
Morate jih prepričati, da imate vrline, ki bi pripomogle njihovi vojski.
Kot na primer? Kaj pa, če jih nimam? - Jaz sem glasbenik.
Te dajo na seznam. - In potem te odpeljejo s kamionom--
Ne, ne, ne, to ni res. - Ti si glasbenik?
- Ja. - Jaz bi si poiskal dobro skrivališče, če bi bil na tvojem mestu.
Ne bom se skrivala kot nekakšna žival. - Vseeno se da dobro skriti.
Naslednji!
Diplomiral sem na Univerzi Lwow.
Delal sem v hidroelektrarni v Roznowu.
Modra karta.
Pridobil bom potrebne papirje, ker tale karta ni več dobra.
Cel dan lahko stojite v tej vrsti in še vedno boste dobili tole.
Niso več dobre. Iz vrste morate iti
in potem boste dobili modro karto, ki pravi, da ste delavec, ki ga potrebujejo.
Za vas bom pridobil vse potrebne papirje pri Pankiewiczu.
Pri lekarni. Tja poglejte.
Kdo bi si mislil, kdo je tukaj?
Poldek! Uživaš v vremenu, Poldek?
Uživaš v čakanju? - Rabiš kaj polirne paste?
Mogoče v pločevinkah?
Nepotreben? Mislim, da napačno razumete pomen besede.
Nič ne bo z modro karto, gospod Postavite se tja.
Premaknite se. Naslednji!
Kako mislite, nepotreben?
Učim zgodovino in književnost. Od kdaj je pa to nepotrebno?
Obdeluje kovino.
Kaj ni v redu? - Zelo v redu, samo on je star 53 let.
Papir je prenov.
Čisto si zmeden. Pozabil si ga v predalu.
Kolikokrat sem ti že povedal?
Certifikat o delu imej vedno pri sebi.
In ti pozabiš vse v predalu.
Kolikokrat sem ti že povedal?
Obdelujem kovino.
Vzamete ploščat kos kovine,
in ga potopite v milnato emulzijo.
Potem ga postavite naravnost pod stiskalnico.
In dobimo jušni lonec. Jušni lonec.
Grosz, Ga. Grosz, ostanite skupaj.
Gospod, tukaj imam deset delovnih dovoljenj za Deutsche Emailwarenfabrik,
ki sva jih podpisala Mr. Bankier in jaz.
Če karbonizira, ga očistite s pilo.
Ampak ne dotikajte se obeh elektrod naenkrat.
Drugače vas bo streslo. Poskusite.
Potisnite pločevino pod stiskalnico,
ampak bodite previdni razen, če hočete,
da bodo vaši prsti del čajnika.
Poklic? - Pisatelj sem in igram piščal.
Čeprav je Moses tudi izkušen obdelovalec kovine.
Lahko dela lonce. Lahko pa tudi tanke.
Dela lahko karkoli G. Schindler želi.
Zelo je nadarjen. Daj mu karto.
Moses, daj mu svojo karto.
Nato s kleščami potopite posodo...
v raztopino emajla.
Ko jo zavrtite okoli, jo previdno položite ob strani, da se posuši.
Karkoli vas vpraša, prepustite meni, da vas zastopam in govorim v vašem imenu.
Ne spregovorite besede.
Izpolnjevati, računati, slediti mojim sestankom, na kratko.
Tipkati, jasno. Kako tipkate? - Še kar.
Prosim.
Rabite tajnico. Izberite eno.
Ne vem kako. Saj so vse... primerne.
Morate izbrati.
Nasmeh.
Poskrbite za moje goste.
Čaj v škatlici, to je dobro Kava, pašteta...
Klobasa, siri, Beluga kaviar. - Da.
In seveda, nepogrešljive nemške cigarete.
Dobi jih čim več.
In še več svežega sadja.
Bolj redke stvari... Pomaranče, limone, ananas.
Potrebujem več škatlic najboljših Kubank. - Da.
In temno, nesladkano čokolado. Govorim o velikih kosih in ne o drobtinicah.
Da. - Velike kot moja roka, ki jo dobiš ponavadi pri degustacijah vin.
Potrebovali bomo veliko konjaka. Najboljšega Hennessya.
Dom Perignon šampanjec. In L 'espadon sardine...
in poskusi dobiti najlonske nogavice.
Z velikim zadovoljstvom vam predstavljam
obratujočo tovarno Deutsche Email Fabrik...
Izdelujemo najboljše emajlirane posode,
ki so posebno prirejene za uporabo v vojaške namene.
Uporabljamo le najmodernejšo opremo.
D.E.F. zaposluje le najbolj izkušene delavce,
katerih izdelki so neprekosljive kvalitete.
Zato vam lahko ponudim z veliko samozavestjo in ponosom
popolno garnituro terenske in kuhinjske opreme,
neprekosljive v vseh pogledih.
Za možne barvne kombinacije poglejte na priložen list.
V pričakovanju upam, da vam bodo priložena darila ugajala.
Narejeno v Havani na Kubi. - Veselim se našega, in upam dolgega, sodelovanja
Samo poglej to. - Že v naprej se vam iskreno zahvaljujem
in vas lepo pozdravljam, Oskar Schindler.
Ja, 700 jih potrebujem za naslednji četrtek.
Devetsto... Ne, kar tisoč za sredo.
Vsa ta roba gre v tovarno Madritsch v torek naslednji teden.
Moj oče je rad govoril, V življenju rabiš tri stvari:
Dobrega zdravnika, duhovnika, ki rad odpušča...
in prebrisanega računovodjo.
Prva dva... Nisem nikoli zares potreboval.
Ampak tretjega...
Vsaj pretvarjaj se, za božjo voljo.
Je to vse?
Poskušam se ti zahvaliti.
Hočem reči, da mi nikoli nebi uspelo brez tebe.
Običajno bi bilo, da mi nakažete da ste hvaležni za to.
Bilo bi tudi, mimogrede, vljudno.
Bilo mi je v zadovoljstvo.
Pojdi ven.
Klonowska, kdo je?
Tako ji je nerodno. Kar poglej jo.
Veš kaj? Všeč bi ti bila.
Oskar, prosim. - Kaj?
Meni ni treba, da je všeč... samo zato ker je tebi. - Ampak vseeno bi ti bila.
Ne gre tako.
Dobro ti gre tukaj.
Čudovito izgledaš.
Pazite na stopnico, Gdč.--. - Ga. Schindler, Marek.
Upam, da to ni neka pretveza? - Kako naj bi bila?
Obleka, avto, stanovanje. - Čakaj malo.
Poskusi uganiti koliko ljudi imam pod palcem. - Oskar.
Moj oče je imel na vrhuncu svoje kariere 50 ljudi. Jaz jih imam 350.
350 delavcev, ki imajo samo en cilj.
Da izdelujejo kozice in ponve?
Da služijo denar. Zame.
Me je kdo pogrešal?
Doma? Vsi.
Kar naprej.
Tukaj se bodo imena Schindler še dolgo spominjali.
Oskar Schindler, bodo rekli.
Vsi se spominjamo njega.
Naredil je nekaj izjemnega.
Naredil je nekaj, kar nikomur še ni uspelo.
Sem je prišel brez vsega...
S kovčkom...
in zgradil iz bankrotirane tovarne uspešno podjetje.
in odšel s skrinjo polno denarja--
Dvema polnima skrinjama denarja,
vsa bogastva sveta.
Lepo je videti, da se ni nič spremenilo.
Motiš se, Emilie.
Ni bilo mogoče, da bi to vedel prej,
ampak vedno je nekaj manjkalo.
V vsakem podjetju, ki sem ga imel, nisem bil jaz tisti, ki mu ni uspelo.
Nekaj je manjkalo.
Četudi bi vedel kaj, nebi mogel za to storiti ničesar...
ker tega ne moreš kar ustvariti.
In vse je odvisno od tega.
Sreča?
Vojna.
Naj ostanem?
Mesto je čudovito.
Vprašala sem te, če ostanem.
Če hočeš.
Obljubi mi, Oskar, da me noben vratar ali šef strežbe ne bo imel za kaj drugega,
kot za Ga. Schindler in potem bom ostala.
Z bogom, ljubica.
Lahko bi poskusil prebrati tole ali pa bi pojedel kosilo, ko je še toplo.
Nam gre v redu?
Da. - Ta mesec bolje kot prejšnji?
Da. - Je mogoče kakšen razlog, da bi bil naslednji mesec slabši?
Lahko je konec vojne.
Kaj? - Zunaj je nek strojnik,
ki bi se vam rad osebno zahvalil za službo.
Prihaja sem vsak dan. Zelo je hvaležen. Samo minuto vašega časa bo vzelo.
G. Lowenstein?
Hočem se vam zahvaliti, gospod,
ker ste mi dali priložnost delati.
Ni za kaj. Prepričan sem, da ga dobro opravljate.
SS-ovci so me pretepali. Ubili bi me,
ampak sem uporaben nemški vojski, vam v zahvalo.
Krasno.
Trdo delam za vas.
Prepričan sem. - In tudi nadaljnje bom.
Odlično. - Hvala.
Naj vas Bog blagoslovi, gospod. - V redu.
Dober človek ste.
Rešil mi je življenje. - Da.
Bog naj ga blagoslovi. - Ja. Pridi.
Bog naj vas blagoslovi.
Žal mi je, Herr Direktor, ampak zelo zamujate.
To je za podpolkovnika, gospod.
In to je za njegovo nečakinjo, Greto. Njen rojstni dan je.
Greta kot je Garbo. - Mimogrede, nikoli več mi ne naredi tega.
Pojdi. Pojdi, vozi! Ne priklanjaj se.
Si slučajno opazil, da je tisti človek imel samo eno roko? - Kaj? Kaj res?
Kako je lahko uporaben? - Zelo uporaben.
Kako? - Zelo uporaben! Uspeh!
Metle in lopate naj sem odložijo...
Vsak naj si vzame eno in očistili bomo cesto snega.
Zamudili bomo na delo.
Ne misli si, da so tvoji, Oskar.
Razumeti moraš, da nekaterih častnikov
prav malo briga za produkcijo.
Njim se zdi, da ima prednost to,
da Židje kidajo sneg.
To nima nobene veze z realnostjo, Oskar.
To veš ti in to vem jaz.
Da Židje kidajo sneg...
ima to nekakšen obredni pomen.
Pridi z mano. - Jaz sem potreben delavec.
Potreben delavec? - Da.
Delam za Oskarja Schindlerja. - Potreben delavec Oskarja Schindlerja.
Enoroki Žid? Dvakrat bolj nepotreben! - Da, da.
Izgubil sem dan produkcije, Rolf.
Delam za Oskarja Schindlerja.
Danka, glej v sneg. Glej v sneg!
Izgubil sem delavca Pričakujem nadomestilo.
Vloži zahtevo pri finančnem uradu. Imaš vso pravico.
Bi to kaj pomagalo? - Seveda da ne.
Neka živina z SS proračunskega in gradbenega urada je kosil z nami
in rekel nam je, da je sama misel, da je izkušen židovski delavec imel kaj delati
v ekonomiji Rajha, vredna izdajstva.
Enoroki strojnik, Oskar?
Upravljal je s stiskalnico.
Še kar spreten.
Herr Direktor?
Sranje. Ne morem verjeti.
Stern, si to ti?
Ne, Poldek. Za Sterna gre.
Pustite prtljago na peronu.
Jasno jo označite.
Prvo ime in nato priimek.
Ne nosite prtljage s sabo.
Prišla bo za vami.
Pustite prtljago na peronu.
Jasno jo označite.
Stern?
Na seznamu je. - Kaj res?
No, gremo ga iskat. - Zelo mi je žal, ampak ne morete ga imeti.
Ne seznamu je. Če bi bil potreben delavec, potem se nebi znašel na seznamu.
Očitno govorim z navadnim knjigovodjo. Vaše ime je?
Gospod, seznam je pravilen. - Nisem te vprašal glede seznama.
Vprašal sem vas po imenu. - Klaus Tauber.
Tauber.
Poročnik, ta gospod misli, da je prišlo do pomote.
Upravnik moje tovarne je nekje na tem vlaku.
Če vlak odpelje z njim, bo to prekinilo proizvodnjo
in člani odbora za oborožitev bodo hoteli vedeti zakaj.
Pozor, vlak bo odpeljal.
Je on na seznamu? - Da, gospod. Itzhak Stern.
Seznam je pravilen. Nič ne morem storiti.
Vaše ime je? - Zaprite in zavarujte vsa vrata.
Moje ime? Moje ime je Kunder. - Vlak odhaja.
Kunder. - Poročnik Kunder.
K- U-N-D-E-R. - In vaše?
Schindler. S- C-H-l-N-D-L-E-R.
Gospodje, lepo se vam zahvaljujem.
Mislim, da vama lahko zagotovim, da bosta oba...
v južni Rusiji pred koncem tega mesca. Lep dan vama želim.
Stern!
Itzhak Stern!
Stern! Itzhak Stern!
Stern! Stern! - Itzhak Stern!
Stern!
Gospod?
Stern! - Herr Direktor.
Oprostite mi.
Ustavite vlak! Tukaj je! - Oprostite mi.
Ustavite vlak! - Ustavite vlak! Ustavite!
Podpišite tukaj. Začetnice tukaj.
Upam da razumete, da je nam vseeno.
Edino sitnosti imamo zaradi tega.
Papirologija. - Nekako sem pozabil svojo karto doma.
Poskušal sem jim razjasniti, da je to pomota, ampak...
Žal mi je. Bila je velika neumnost! - Kaj pa če bi prišel 5 minut kasneje?
Kaj bi bilo potem?
"ŽIDOVSKO MESTO" GETO V KRAKOWU LETA 1942
Danes zjutraj sem se prebudil iz sna.
Brez denarja sem bil in delil sem sobo z dvanajstimi ljudmi, ki jih nisem niti poznal.
In ugotovil sem, da sem brez denarja in delim sobo z dvanajstimi ljudmi, ki jih ne poznam.
To se ti zdi smešno? - Saj se mi mora.
Živiš za zidovi.
Zidove že prenašam. Ne prenesem pa omejitev mojega življenja.
Zidovi jih ločujejo od nas Edino to me zanima.
Všeč mi je tu. Nekakšna, kaj pa vem,
beda naših prednikov.
Suženj teh ljudi si. - Nihče nam ne zavida več.
Jaz sem pameten. - Oh ja, seveda si pameten,
Pravi genij. - Imel si svojo priložnost.
Danes sem celo imel čas, da sem si uredil misli.
Ne morem se spomniti kdaj sem nazadnje naredil to.
Kdaj smo nazadnje naredili to?
Kdaj smo nazadnje stali v krogu in se pogovarjali?
Nihče mi ni ukazal na kamion danes.
Nihče mi ni vzel podjetja danes.
Saj ga niti nisi imel.
Nižje od tu ne gre več.
To je to. To je dno.
Geto je... svoboda.
Ta ulica deli geto ravno na polovico.
Na desni strani je geto A z javnimi delavci in
v delavci v industriji.
Na levi strani je geto B s presežkom delovne sile,
večinoma starejši in nezmožni.
Pri katerih boste verjetno želeli začeti, kajne?
Imate morda kakšno vprašanje, gospod?
Ja, zakaj je streha spuščena? Prekleto mrzlo je.
Pričakujemo, da bo od 25,000 do 30,000 delavcev.
Ločenih, seveda. Moški bodo v barakah pri kamnolomu.
Ženske pa na drugi strani žice.
Kje bom jaz? - Tamle, gospod.
Tam? Temu praviš vila? - Da, vila.
Njihova sinagoga, ali jo vidite? - To že ni vila.
Načrtujemo, da jo bomo predelali v konjušnico. - To je navadna hiša.
Kaj pa je tisto tam?
Vrtec. 51.
Imamo tudi zobozdravnika, čevljarja in splošne zdravnike.
Tukaj so, gospod.
Eno izmed vas bo doletela sreča.
Pravkar je na voljo prosto mesto za delo,
proč od tega... težaškega dela,
v moji novi vili.
Katera izmed vas ima...
izkušnje z gospodinjstvom?
Po drugi strani, pa res nočem imeti služkinjo iz druge roke.
Odvajanje vseh vaših prejšnjih nadležnih navad nimam v mislih.
Nočem, da se nalezeš nahoda.
Kako ti je ime?
Helen Hirsch. - Kako?
Helen Hirsch.
Kako? Ne slišim. - Helen Hirsch.
Ja. - Podrite jo.
Nazaj k delu!
Podrite jo. Ni varno!
Pravi, da so bili temelji slabo vliti in jo mora podreti.
Rekel sem ji, da so to preklete barake in ne Hotel Evropa.
Prekleta židovska arhitektka. Prekleta kuzla!
Herr Kommandant. Celotni temelji...
morajo biti nanovo vliti.
Če ne, se bo pogreznil vsaj
južni del barak.
Ugrez in nato porušitev.
Ti si gradbeni inženir? - Da.
Moje ime je Diana Reiter. Sem diplomirala iz...
gradbeništva v Milanski univerzi.
A tako, izobražen žid kot sam Karl Marx.
Narednik! - Da?
Ustrelite jo. -Kaj?
Herr Kommandant, samo svoje delo opravljam.
Ja, in jaz svojega.
Ampak, gospod, delovodja gradnje je.
S temi ljudmi se ne bomo prepirali.
V redu.
Ne. Ustrelite jo tukaj pred mano.
S tem ne boste dosegli ničesar.
Sem prepričan, da imaš prav.
Porušite jo, nanovo vlijte temelje in jo zgradite. Kot je rekla.
Še več stvari si moramo ogledati, ampak imamo le še za 1 uro dneva.
Danes je zgodovinski dan.
Današnjega dne se bodo zapomnili.
Čez mnogo let se bodo otroci z zanimanjem spraševali
po tem dnevu.
Ta dan je zgodovinski in vi ste del njega.
Pred šesto leti...
Ko so povsod drugje obtoževali kugo, je tako imenovani Kazimierz Veliki,
rekel Židom, da lahko pridejo v Krakow.
In prišli so.
Privlekli so vse svoje stvari v mesto
in se ustalili.
Bili so uspešni...
v podjetništvu, znanosti, izobraževanju, umetnosti.
Sem so prišli brez vsega.
Ničesar.
Krasno jim je šlo.
600 let je tu bil židovski Krakow.
Pomislite na to.
Od tega večera naprej,
je teh 600 let kot, da jih nikoli ni bilo.
Nikoli se niso zgodila.
Danes je zgodovinski dan.
UKINITEV GETA 13. MARCA 1943
Vstanite in naredite dve vrsti!
Tovariš. Hitreje!
Mislim, da bomo začeli... pri getu B.
V redu? - Začnemo z obeh strani?
Rad bi začel s te strani. - Z desne?
Ja, z desne. In potem okoli. - V redu.
Pustite svojo prtljago za sabo.
Jasno jo označite.
Poslana vam bo za vami.
Odprite!
Pridite dol!
Ven, Židje!
Oblecite se in pridite ven!
Gold, Chaim!
- Da jaz sem Chaim Gold.
Ustrelite ga.
Oblecite topla oblačila in pojdite ven na prosto.
Brez kovčkov! Brez kovčkov!
Pojdite takoj! Brez kovčkov!
Hej, fantek. Koliko si star?
Kako ti je ime?
Brez kovčkov, sem rekel!
Ne pakirajte kovčkov!
Kovčke pustite tukaj!
Modra karta.
Kaj dela ta kovček tukaj?
Ušli bomo skozi kanalizacijo.
Moram še preveriti, če je varno.
Mila, spakiraj nekaj stvari, a nič večjega kot to. - Ne morem iti v kanalizacijo.
Rekla sem ti, da ne bom šla v kanalizacijo.
Lahko. Seveda, lahko.
Ne bom šla skozi kanalizacijo.
Premaknite se tja! Hitro!
Daj karto, Žid!
Dokumenti, Žid!
V tisto vrsto.
Tvoji Dokumenti!
Jaz že ne bom šel iskat gor tvoje preklete karte!
Daj svojo usrano karto!
Kaj je s tem sranjem? Si mogoče zabit?
S to usrano puško bi lahko še mene zadel!
Čisto malo je manjkalo!
Kako se boš upravičil? Verjetno sploh ne, ker si preveč zabit!
Brez pogovarjanja. Samo do kamionov pojdite!
Naprej tecite! Brez pogovarjanja!
Pridite sem, židovska zalega.
Tukaj počakajte sem rekel! Tukaj počakajte!
Tako rekoč je mrtva. Pusti jo tukaj.
Samo trenutek. Naj jo peljem notri.
Lahko se pridružiš njej... ali pa tisti vrsti.
Ženske na levo! - Wilhelm! - Rose!
Moški na desno. Ženske na levo.
- Pustite me. Ne bom zapustila moža!
Ženske na levo in moški na desno - Obljubi mi--
Vaša vlada je v napačni državi!
Mama! Mama!
Mila!
Oh, Bog, Danka!
Saj imaš modro karto. - Modra karta ni več pomembna.
Praznijo geto. - Ni več prostora zate.
O čem pa govoriš? Saj smo prej poskusili in je bilo dovolj prostora.
Premislila sem si! - Mama!
Samo poglej ves ta prostor tukaj in poglej mene. Samo strah te je.
Lahko skrijem deklico, ampak ne tebe.
Mama, ven bom šla! - Ostani kjer si.
Raje imam, da si tukaj kot Bog ve kje.
Mama!
Herr Kommandant!
Zelo dober pozdrav.
S spoštovanjem javljam, da sem dobil ukaz, da odstranim stvari s ceste,
zaradi lažjega prehoda.
Ko končaš se pridruži ostalim, ti poljski vojaček.
Gospa Dresner?
Da.
Ti si pa prijatelj mojega sina, kajne?
Ne skrbi, odšla bom potihem. Ne bom povzročala nobenih težav.
Pod stopnicami se skrij. Skoraj so že nehali z iskanjem.
Prosim, skrijte se!
Pod stopnice se skrijte.
Preiskal sem stavbo. Tu ni nikogar.
V redu, potem gremo na naslednjo. Razumem.
Danka! - Mama!
Živijo, Adam.
Ž-živijo, Danka.
Pridi z mano. V dobro vrsto te bom dal.
Ali poznaš rek, Ura življenja je še vedno življenje?
Nisi več fantič. Blagoslavljam te.
Prosim pojdiva...
Pridi.
Označite.
Kaj je že to? Kaj ni to Bach? -Ne, ne, Mozart.
Mozart? - Ja.
Bomo danes še delali? - Ne.
Ko bi le ta prekleta noč bila mimo že.
Kape dol!
Klicali bomo imena. - Kdor je poklican, naj dvigne roko in reče Jawhol!
Keller, Fanni! - Jawohl.
Adalbert, Hermann! - Jawohl.
Faber, Dorothea! - Jawohl.
Goldstein, Pola! - Jawohl.
Warmberger, Markus!
Jawohl.
Edelstein, Max!
Najhujše je mimo. Zdaj smo delavci.
Ne delajte se utrujene!
Oh moj Bog, Amon.
Takoj nazaj v barake!
En preklet otrok si, Amon.
Jutro, jutro.
Skuhaj kavo. - Kar sama jo daj.
SS bo upravljala z...
določenimi obrati v Plaszowu...
metalurškim, s tovarno krtač,
in še obrat za obdelavo židovskih oblek...
iz geta za uporabo bombardiranim družinam doma.
Industrija v privatnih rokah, kot je vaša, bo največ pridobila s tem,
da se preseli v taborišče Komandanta Amona Goetha.
Ne, ne, ne. Sedite, sedite. Julian, kako si kaj?
Kako si kaj? - Dobro te je spet videti.
Oskar Schindler. - Leo John.
Franz, dobro te je videti. - Pozdravljen, Oskar. Lepo, da si se nam pridružil.
Veseli me. Julius. - Kako si kaj? Izgubil si nekaj kilogramov.
Samo v ramenih. Prosim, kar usedite se.
Kako ste kaj? - Oskar Schindler.
Brez tebe smo začeli. - Je že v redu. Sem zamudil kaj dobrega?
Ravno sem razlagal G. Boschu in G. Madritschu...
nekatere prednosti, če bi premaknili svoje obrate sem v Plaszow.
Glede hrane sem mislil.
Ker bo vaša delovna sila vedno v taborišču vam bo ob vsakem času na voljo.
Celo noč jih lahko izkoriščate.
Politika vaših obratov je vaša stvar in tako lahko tudi ostane.
To bomo spoštovali.
Moram vedeti. Kje dobite take obleke? Je to svila?
Seveda.
Ja. Ima... Ima lep lesk.
Hvala. - Zelo lepo.
Naročil bi vam eno ampak človek, ki jo je naredil, je verjetno mrtev.
Kaj pa vem.
Šel sem v službo prejšnji dan...
in tam ni nikogar.
Nihče mi ni nič povedal. Sam se moral izvedeti.
Nikogar ni bilo več.
Ne.
Nikamor niso izginili. Tukaj so.
Moji so! Vsak dan, ki mine, izgubljam denar.
Vsak ustreljen delavec me stane, saj moram poiskati drugega.
Toliko denarja bomo zaslužili, da nič od tega ne bo več važno.
Tako se ne dela.
Hvala.
Pusti steklenico.
Vzemi to.
Lena... hvala.
Scherner mi je še nekaj povedal o tebi.
Ja? Recimo?
Da dobro poznaš besedo hvaležnost.
To ni nek nedoločen pojem pri tebi...
kot je pri drugih.
Hočeš ostati kjer si.
Ob strani imaš še druge stvari.
Stvari so dobre.
Ne preneseš, da ti nekdo drug ukazuje.
Veš, vse to razumem. Poznam tebe.
Kar bi ti hotel je svoje pod-taborišče.
Se si sploh sanja koliko je to dela? Samo birokracije je toliko, da--
Prvo ga moraš zgraditi. Že da dobiš vsa prekleta dovoljenja, je dovolj da znoriš.
Potem pridejo inženirji, ki samo postopajo okoli in se prepirajo glede drenaže, temeljev,
šifer, natančnih specifikacij, 4 kilometre ograje, 1200 kg bodeče žice,
6000 kg žice pod elektriko, keramični izolatorji,
tri kubične metre zraka na zapornika.
Pravim ti, najraje bi nekoga ustrelil. Vem, ker sem to že dal skozi.
No, ker si pa že prestal vse to...
bi lahko olajšal delo meni.
Bil bi hvaležen.
Zavijte sem!
Pojdite naprej!
Kje je Stern?
Goldberg, Chilowicz... poskrbita, da dobim svoj delež...
od, uh, lastnikov obratov v tem taborišču.
Prepuščam vama vodenje mojega glavnega računa--
Schindlerjevega računa.
Hotel je svojo neodvisnost. Dal sem mu jo.
Ampak neodvisnost stane.
Razumeta?
Poglej me.
Ne pozabita za koga delata od zdaj naprej.
Jawohl! - Poskrbi, da poljubi vsako.
Potrebujemo več vina. - Več vina!
Stoj na mojem mestu. Ne pustite mu oditi.
Hvala, Herr Direktor.
Na zdravje, Herr Direktor!
Kaj delaš? - Kaj? Praskam se po glavi.
Dajem jim misliti, da imam uši, kar jih drži na razdalji.
Pa jih imaš? - Imate vašo beležnico?
Na moji mizi je koledar z vsemi rojstnimi dnevi žen in otrok naših SS prijateljev.
Ne pozabite jim poslati kaj.
Označite izplačila Glavnemu uradu za upravo in finance, odbor--
Počasneje, Stern, počasneje. - Odboru za orožje, diviziji glavnega guvernerja...
za notranje zadeve in načelniku policije, kot honorar.
Izplačajte jih vsakega prvega v mesecu.
Našim SS znancem pa individualno.
Seznam se nahaja v spodnjem predalu v moji mizi, katerega-- -Prvega v mesecu...
SS znanci: Seznam, spodnji predal moje mize, ki ga obravnavate
kot dobrodelne denarne prispevke, ki morajo biti poslani vsakemu v svoj urad.
Ravnanje s stiki črnega trga, ki so označeni kot dobavitelji
v uradni glavni knjigi, je bolj zapleteno. - Pozabi.
Kako mislite, pozabi? Ne smete pozabiti! - Od tega dobivam glavobol!
Nisem te mogel spraviti od tu. - Vse bo v redu z mano.
Kakorkoli že, tukaj sem skoraj vsak teden. Običajno ob sredah.
Preveril bom vsakič kako je s tabo.
Na, spravi tole v žepe.
Daj no.
Herr Direktor, ne pustite, da stvar propade.
Preveč sem delal za to.
Hvala za-- Srečno.
Pozor, kape dol!
METALURŠKI OBRAT ZNOTRAJ TABORIŠČA PRISILNEGA DELA, PLASZOW
Kaj delaš?
Tečaje, gospod.
Jutri pridejo drugi delavci. Iz kje že?
Iz Jugoslavije, Herr Kommandant.
Moram narediti malo prostora.
Naredi mi tečaj. - Da, gospod.
Kar nadaljuj, dobro ti gre.
Pravi, da mu gre dobro.